NKÚ v područí Progresívneho Slovenska a ich šliapnutie do… prázdna.
Počas krátkeho obdobia vlády Progresívneho Slovenska, keď na jej čele stál Ľudovít Ódor, prišiel predseda NKÚ so šokujúcimi vyhláseniami o hrozbe privatizácie vodárenských spoločností a ohrození zásobovania pitnou vodou. Sám sa prihlásil k tomu, že to bolo po porade s vtedajším predsedom vlády Ľudovítom Ódorom. Tým Ľudovítom Ódorom, ktorý bol potom lídrom kandidátky progresívcov do Európskeho parlamentu. V týchto dňoch zas vystúpili Progresívci na tlačovej konferencii s tým istým strašením – že Vodárenské spoločnosti skončia v súkromných rukách a že čo budeme robiť, ak začne nový majiteľ vydierať cenami vody. Žeby náhoda?
![NKÚ v područí Progresívneho Slovenska a ich šliapnutie do… prázdna.](https://slovenskodnes.sk/wp-content/uploads/sites/4/2024/07/Kolaz-Simecka-Andrassy-Odor.jpg)
Bez ohľadu na to, VVS už pri prvých výpadoch predsedu NKÚ pomerne zrozumiteľne vyargumentovala, že nič z toho, čím NKÚ straší nie je možné, pretože to neumožňuje zákon. VVS totiž nie je nejaká Mikimaus s.r.o. kde si nikto nevšimne, že namiesto obcí a miest, ktoré jediné môžu byť akcionármi vodární, sa tam objaví nejaký súkromný majiteľ.
Takáto predstava predsedu NKÚ a Progresívcov je skôr obrazom ich insitného vnímania sveta, než reálnou možnosťou.
Akcionármi vodárenských spoločností môžu byť zo zákona len mestá a obce, vodné zdroje podľa ústavy patria štátu, ceny vodného a stočného určuje Úrad pre reguláciu sieťových odvetví na základe opodstatnených nákladov a nie ľubovôle majiteľa.
Môžeme si o vodárňach, či ich vedení myslieť čo chceme, tieto zákony sú realita a argumentácia VVS je v tomto prípade nepriestrelná.
Vráťme sa však k prepojeniu, alebo skôr vplyvu Progresívcov v NKÚ. Sled udalostí totiž bije do očí viac, ako zázračné uzdravenie po piatich priestreloch. Zrekapitulujme si ho:
Predseda NKÚ po porade u vtedajšieho predsedu vlády Ľudovíta Ódora vystúpi pred médiá s fantastickým odhalením, že vodárňam hrozí privatizácia a že môžu byť ohrozené dodávky vody. Prstom ukáže na VVS. Hrozba však v médiách nemá očakávaný efekt a viac menej zanikne.
Voľby vyhráva Smer, nie Progresívne Slovensko.
Ľudovít Ódor kandiduje do Europarlamentu ako líder Progresívneho Slovenska.
Predseda Progresívneho Slovenska Michal Šimečka opráši hrozbu predsedu NKÚ, ktorá už aj zapadla prachom a vystúpi pred médiami s tým, že vraj hrozí privatizácia vodární. Odvolá sa na NKÚ. Poslanec Michal Sabo straší, že majú prejsť do súkromných rúk a môže dôjsť k vydieraniu cenami vody. Pripomína kolečko, ktoré fungovalo za socializmu, keď moskovská Pravda niečo napísala, československá Pravda to prevzala a potom moskovská Pravda priniesla článok, že už aj v Československu o tom píšu a citovala článok z Bratislavskej Pravdy.
Progresívci údajnú hrozbu využijú na útok na ministra životného prostredia, že prečo s tým nič nerobí.
Ako slama z topánok z toho trčia dve veci.
- Prepojenie predsedu NKÚ a Progresívneho Slovenska
- Účelové strašenie neexistujúcou hrozbou, ktorú si Progresívci vycucali z prsta, len aby mohli útočiť na vládnu koalíciu. Akoby nemali dosť iných, ďaleko reálnejších tém.
Otázkou tak ostáva, v koho hlave z PS sa zrodil tento nápad, vďaka ktorému ukážkovo a pred kamerami stúpili do niečoho, čomu sa človek na ulici vyhne a tiež, čo má nešťastný minister životného prostredia Tomáš Taraba robiť s vymyslenou neexistujúcou hrozbou, ktorú dávno ošetril zákonodarca účinnou legislatívou.